FORA LA DIRECTIVA EUROPEA DE LES 65 HORES SETMANALS!
VOLEN FER-NOS RETROCEDIR UN SEGLE!
QUE LA CRISI LA PAGUIN ELS RICS I ELS BANQUERS!
El passat 9 de juny, els ministres de Treball de la Unió Europea van aprovar, sense cap vot en contra, una “proposta de modificació” de l'actual Directiva sobre el temps de treball. Amb això van engegar un procés que acabarà en la votació del Parlament Europeu, en principi, el pròxim 19 de desembre.
QUÈ DIU LA DIRECTIVA?
Segons la nova proposta de Directiva, els Estats podran permetre augments de la jornada de treball setmanal fins a les 60-65 hores, que s'aplicarien a través de pactes individuals entre l'empresari/a i el treballador/a, encara que els convenis fixin una jornada inferior. Això representa la tornada a jornades “legals” de 10 a 12 hores i sis dies per setmana. La proposta de Directiva estableix també que els períodes de descans en les guàrdies de col·lectius com el personal sanitari o bombers deixaran de considerar-se temps de treball efectiu. 
PER QUÈ CAL TIRAR ENDARRERE AQUESTA PROPOSTA INFAME?
1.   Perquè pretenen fer-nos retrocedir un segle, invalidant la jornada màxima setmanal de 48 hores que l'OIT va oficialitzar el 1917, després d'una lluita llarga, dura i plena de sacrificis del moviment obrer internacional per la jornada de 8 hores. 
2.  Perquè, en tractar d'imposar l'augment de jornada mitjançant acords individuals treballador/a-empresa, ataquen una de les majors conquestes de la lluita sindical: el dret de la classe treballadora a la representació i la negociació col·lectiva, deixant el treballador a mercè de l'empresa. 
3.  Perquè, quan estan enviant milers de treballadors/es a l'atur, en comptes de reduir la jornada (començant per les 35 hores) o rebaixar l'edat de jubilació als 60 anys, és a dir, treballar menys per treballar tothom, pretenen prolongar la jornada, provocant així encara més desocupació. 
4.  Perquè la Directiva és un instrument per abaratir uns salaris ja devorats per la carestia de la vida.
5.  Perquè la prolongació de la jornada comporta un augment inevitable de la fatiga, que porta forçosament a un greu increment dels problemes de salut laboral i de la sinistralitat. 
6.  Perquè, mentre els governs s'omplen cínicament la boca amb la conciliació de la vida laboral i la vida familiar i personal, les jornades de 10 i 12 hores de la Directiva la converteixen en un somni impossible, afectant en primer lloc la dona treballadora. 
7.  Perquè la prolongació de la jornada és un complement necessari de les polítiques de privatització dels serveis públics, que van de la mà del seu deteriorament i de la precarització de les condicions laborals. 
8.  Perquè no és veritat que la Directiva sigui quelcom llunyà, que no ens afecta. Si s'aprova, el seu impacte serà immediat, tot i que no s'hagi traslladat encara a una llei espanyola. Per començar, la patronal podrà subcontractar personal de països on la jornada de 60-65 hores hagi estat legalitzada. Ens faran xantatge també des del principi amb amenaces de deslocalització als països on la Directiva estigui ja implantada. Els empresaris individuals, a més a més, tampoc tardaran gaire a aplicar-la, a l'empara del Tribunal Europeu de Justícia, encara que la llei espanyola no s'hagi modificat, tal com succeeix ara amb la Directiva Bolkestein.  
La pretensió del capitalisme europeu és —si no ho impedim— ben clara: començar pels països i sectors més desprotegits (com els precaris i precàries i les persones immigrants) per acabar, al cap d'un temps, generalitzant la prolongació de la jornada a les noves generacions. 
9.  Perquè la Directiva no és quelcom aïllat sinó una peça, sens dubte fonamental, de l'ofensiva de l'Europa del Capital. Ve de la mà de la Directiva de Retorn contra milions d'immigrants (que presenta com a culpables de la desocupació), del pla Bolonya de privatització de la Universitat, de la Directiva Bolkestein per liberalitzar i privatitzar els serveis públics o de la permanent pressió per allargar l'edat de jubilació i retallar i privatitzar les pensions públiques.  
La Unió Europea ha mostrat el seu caràcter d'instrument del capitalisme europeu i el destí que aquest ens ofereix. Estem davant un sistema en què els avenços tecnològics no serveixen per millorar la vida de la població sinó per tornar-nos al pitjor passat d'explotació. Un sistema que, per sobreviure, necessita carregar sobre les nostres espatlles les calamitats de la crisi que ells mateixos provoquen, després d'enriquir-se a costa nostra. 
ENS HI JUGUEM MOLT, CAL UNA VAGA GENERAL EUROPEA DE 24 HORES
Res no podem esperar del Parlament Europeu, que va aprovar al seu dia la Directiva de la Vergonya i que està a les mans dels mateixos governs que promouen la Directiva de les 65 hores. Entre els promotors hi ha els Berlusconi i Sarkozy, juntament amb el Partit Laborista britànic i la socialdemocràcia alemanya. El Govern Zapatero, que afirma estar en contra de la Directiva, no hi va votar en contra sinó que es va abstenir. 
Una agressió d'aquesta envergadura exigeix una resposta contundent a tot Europa. La proposta de la CES (Confederació Europea de Sindicats, de la qual formen part CCOO i UGT) està ben lluny del que es necessita. Una barbaritat com aquesta no es pot aturar amb pressions diplomàtiques a eurodiputats i governs, ni negociant “millores” d’una cosa que és innegociable, ni limitant la mobilització a protestes testimonials. La jornada del 7 d'octubre només té sentit com a preparació d'una vaga general de 24 hores abans que el Parlament Europeu voti la Directiva. Convocar aquesta vaga general és l'obligació de totes les forces sindicals i en primeríssim lloc de la CES, sobre la qual recau la principal responsabilitat.
Exigim als europarlamentaris el rebuig directe de la Directiva, i al Govern Zapatero que, si de debò s'hi oposa, faci un crida urgent al seu repudi i exigeixi la seva immediata retirada.
NO A LA DIRECTIVA DE LES 65 HORES!
SI A LAS 35 HORES!
NO A L’EUROPA DEL CAPITAL!        
   
CAMPANYA CONTRA LA DIRECTIVA DE LES 65 HORES
 
MANIFESTACIÓ 7 d’OCT,  19,00h, PG. GRÀCIA /PROVENZA (seu delegació UE) 
 
¿Qué es el Trabajo Decente?
 
La respuesta inmediata es que se trata de un empleo que permita a una persona vivir correctamente. Pero también hay una respuesta más larga: el trabajo decente, en tanto que concepto y que programa, fue introducido y promovido inicialmente por la Organización Internacional del Trabajo (OIT) en 1999. Consta de cuatro componentes: empleo, derechos, protección y diálogo. El Trabajo Decente se basa en la convicción de que se requieren los cuatro componentes para crear las mejores perspectivas de progreso social y desarrollo.
 
Por empleo se entiende:
- unos ingresos justos que garanticen una vida decente
- igualdad de trato y oportunidades para todos
- unas buenas condiciones de trabajo
- salud y seguridad en el lugar de trabajo
- acceso a un trabajo significativo y productivo
- perspectivas de desarrollo personal
 
Los derechos de los trabajadores/as en relación con el empleo son:
- libertad para organizarse
- libertad de expresión
- que hombres y mujeres puedan participar en las decisiones que afectan sus vidas
- el derecho a negociar colectivamente
- no sufrir discriminación
- no estar sujetos a trabajo forzoso
- no estar sujetos a trabajo infantil
- reconocimiento legal y acceso a un sistema legal
- existencia de leyes laborales y el imperio de la ley
 
La protección social subraya:
- el importante vínculo entre empleo productivo y seguridad para a quellos que por cualquier motivo se encuentran sin trabajo
- protección frente a la pérdida o reducción de ingresos debido al desempleo, a una lesión, en caso de maternidad, paternidad o en la vejez
- sociedades justas e inclusivas
 
El diálogo social hace hincapié en:
- que trabajadores/as y empleadores tengan el derecho y la posibilidad de estar representados por sus organizaciones
- que las mejores soluciones, y las más duraderas, se logran mediante la cooperación como elemento central de la estabilidad social, el crecimiento duradero y el desarrollo sostenible
- que existen canales por medio de los cuales pueden tratarse y resolverse los conflictos

Lista de comprobación sobre Trabajo Decente – Preguntas básicas sobre Trabajo Decente en su propio país:
¿Tienen todos los hombres y mujeres en su país la oportunidad de obtener un trabajo que les permita a ellos y a sus familias llevar una vida decente?
¿Puede cualquier persona en su país afiliarse a un sindicato de su elección?
¿Son los sindicatos en su país libres para realizar su trabajo sin interferencia exterior y sin restricciones respecto a la organización, la negociación o la huelga?
¿Están protegidas las personas en su país frente a una pérdida o reducción de ingresos a causa del desempleo, la discriminación, lesiones o accidentes, maternidad, paternidad, vejez, o frente a cualquier otro tipo de dificultades financieras que pudiesen inquietar a la sociedad?
¿Mantienen sindicatos y empleadores un diálogo social en su país, o están involucrados en discusiones tripartitas con el gobierno y otras autoridades respecto a cuestiones que les conciernen?
¿Disfrutan las mujeres de iguales oportunidades en el trabajo o a la hora de obtener un empleo? ¿Gozan de una protección adecuada frente a la discriminación tanto en la ley como en la práctica?  

Preguntas básicas sobre la manera en que su país influye en la promoción del Trabajo Decente en el resto del mundo:
¿Apoya su país la labor de la Organización Internacional del Trabajo en la promoción del Trabajo Decente?
¿Apoya su país una mayor promoción del Trabajo Decente en el marco de la gobernanza regional (por ejemplo en la UE, la Unión Africana, ASEAN o Mercosur) y global (el sistema de Naciones Unidas)?
¿Da prioridad su país al Trabajo Decente en la cooperación al desarrollo, incluso al adjudicar ayuda al desarrollo?
¿Da su país prioridad al Trabajo Decente en su política social, incluyendo dar prioridad al impacto sobre el empleo en las negociaciones comerciales y apoyar la integración del respeto de las normas fundamentales del trabajo en los acuerdos comerciales?
¿Apoya y considera prioritario su país la promoción del Trabajo Decente en los créditos de las instituciones financieras internacionales (como el Banco Mundial y el FMI), incluyendo la exigencia de que las condiciones crediticias incluyan el respeto de las normas fundamentales del trabajo y que dichos créditos promuevan políticas de empleo intensivo, protección social y la participación de los interlocutores sociales (sindicatos y empleadores) en la gobernanza?
¿Incluye su país propuestas para alcanzar la igualdad de género en las áreas antes citadas?

Manifestació: 19 h. Via Laietana - carrer Jonqueres

============

CONTRA EL PROJECTE EUROPEU DE LES 65 HORES 
  
Jornada convocada per a tot el món. És la primera vegada que es fa una acció d’aquests tipus. Per això és molt importat garantir l’èxit d’aquesta convocatòria. 
  
ACTES 
  
>> CONVOCATÒRIA D’ATURADES DE 15 MINUTS 
(de 12,00 hores a 12,15 hores) A les portes del centre de treball. 
La convocatòria d’aturada és completament legal. Esta registrada davant la Generalitat. 
La convocatòria és conjunta CCOO amb l’UGT i l’USOC. 

MANIFESTACIÓ 
A la tarda tots a una de les manifestacions: 

CAMPANYA CONTRA LA DIRECTIVA DE LES 65 HORES 
MANIFESTACIÓ DIA 7 d’OCTUBRE,  19,00h, PG. GRÀCIA /PROVENZA (Seu de la  delegació UE) 
FORA LA DIRECTIVA EUROPEA DE LES 65 HORES SETMANALS! 
VOLEN FER-NOS RETROCEDIR UN SEGLE! 
QUE LA CRISI LA PAGUIN ELS RICS I ELS BANQUERS! 
Podeu trobar més informació i material : 
http://www.moviments.net/xarxacontratancaments 

PER UN TREBALL DIGNE 
LLOC. VIA LAIETANA cantonada c/ JONQUERA de Barcelona 
Hora: 19:00 hores. 
Podeu trobar més informació i material a diversos llocs web: 
http://www.ccoo.cat/aspnet/noticia.aspx?id=101208 
http://www.ccoo.es/csccoo/menu.do?Areas:Internacional:Campanas:25117 
http://www.wddw.org/-Espanol-